Det er fantastisk.
Jeg vet ikke om det er en god ide. Vi burde ikke være her.
Det blir bra. Kom an.
- Vil du ha en drink? - Ja takk.
Slapp av. Får vi problemer er det fordi vi er her begge to.
Det blir vår lille hemmelighet.
Vi gjør et minne for livet av det.
Sett deg.
Klar til å kjøre?
Hvorfor liker du disse greiene?
Jeg vet ikke. Jeg vil bare vite hva som er der ute.
- Vil ikke du det? - Jeg antar det.
- Her er dere jo! - Fint at du kom, Claire.
Dette vil man ikke gå glipp av! Så vi skal altså gjøre det?
- Japp. - Å, Gud... Dette er vilt.
Hvilke seksuelle tjenester tilbød hun deg for å komme inn her?
- Ti stille! Ikke hør på henne. - Hør alltid på meg.
Så... hva skal vi gjøre?
Først må vi be åndeverdenen om å komme hit.
La meg fortelle litt om husets bakgrunn.
Rykter sier at for lenge siden ble folk myrdet her.
De ble torturert, forsvant her.
Deres ånder skal fortsatt hjemsøke huset -
- så vi skal prøve å påkalle dem nå.
Legg hendene deres her.
Og så fokuserer dere.
Nå må vi be om tillatelse for åndene å snakke.
Kan dere vennligst snakke med oss, ånder?
Fins det en ånd her i rommet?
Kanskje vi skal gi oss. Det ser ikke ut til å fungere.
Vent litt, gi det en sjanse. Fokuser.
Ja, fokuser.
Er du her... så gi oss et tegn.
Herregud, hva skjedde?!
Hva er det?
Få det bort så tar vi din søte kjæreste til en bar, som vanlig folk.
Ok?
Tomas!
Claire?
Hvor er dere?
Tomas?
Beklager, men du har tre uker på å flytte.
Sånn går det når man ikke betaler lånet.
Jeg beklager. Vi ønsker deg lykke til og at du kommer på føttene igjen.
Hei, mamma. Jeg tok med esker.
Du skulle tatt med en til meg i stedet.
Mamma...
NÅTID
Uro deg ikke mer, ok?
Når jeg har skrevet avhandlingen publiserer vi boken -
- og så kjøper jeg tilbake huset til deg. Eller et annet.
Huset har vært i familien i over hundre år. Hva skal jeg med et annet?
Du vil sikkert trives når du har flyttet inn.
Jeg vil at du betaler dine studielån så ikke dette hender deg.
Det er det jeg ønsker.
Ikke at du studerer demoner.
Jeg studerer ikke demoner, vi har pratet om dette.
Jeg forsker på paranormale fenomen.
Ting skjer, men ikke på grunn av demoner. Det er bare interessen min.
Det spiller ingen rolle om det er vitenskap.
Enkelte ting skal man ikke holde på med.
Du vil ombestemme deg når boka begynner å selge. Forleggeren er klart positiv.
- Forleggeren din, hva? - Japp.
Leser ungdommer på din alder engang bøker lenger?
Ja da. Hvis de er på et lesebrett.
- Oi... - Ta det rolig!
Vet du hva som hadde vært bra? Om jeg kunne dra til hytta i helgen.
Jeg ba deg å aldri dra dit igjen!
Bare for research. Du tror likevel ikke på det.
Det er uvesentlig!
Det er din tantes hus og du har ikke noe der å gjøre!
- Kan du i det minste fortelle sannheten? - Det er ikke noe å fortelle.
Det var ikke det Samantha sa.
Vi har grunner til ikke å prate med kusina di.
Jeg vil ikke at du drar dit -
- eller snakker med noen på den siden av familien om det, forstår du?!
Bank, bank! Hallo.
Jeg hadde tenkt å hjelpe til, frøken Fields.
- Hva sa mammaen din om at vi låner huset? - Hun liker det ikke.
Toppen.
Det hun ikke vet, har hun ikke vondt av.
Og hun trenger ikke vite at vi drar dit for et hekseeksperiment.
Vent- "venner"?
Ja, jeg inviterte Spence og Tina.
Hva sa du at du gjorde?
Jeg tenkte at det er bra med ekstra observatører.
Men... hva med Tina og hele...?
Jeg vil kanskje skremme henne litt.
Du... Altså...
- Så dette er din nye, Spence? - Babyen min. Beklager, skatt.
Du er en klar toer.
Så, Laurie, hva var det egentlig som hendte hos tanta di?
Skumle greier, tydeligvis. Jeg vet faktisk ikke så mye, det ble dysset ned.
Mye bedre. Jeg elsker uforstyrrede steder.
Dette stedet er veldig forstyrret. Eller iallfall forstyrrende.
- Hva vet du om det? - Kusina mi fortalte om hekseriet.
- Det er hun som skal slippe oss inn. - Vent litt- "hekseri"?
Ingen fare, Lauries slektninger var gode hekser. Naturhekser.
Hekser, altså? Kult.
- Takk. - Ja da.
- Spence sa at du skal gjøre research? - Ja, til avhandlingen min.
- Jeg har bokkontrakt når den er klar. - Imponerende.
Takk! Forleggeren min er opprømt.
- Så du gir den ikke ut selv, altså? - Nei.
- Hvordan fant du en forlegger? - Han fant meg.
Via universitetet, tror jeg.
Har du fortalt hva vi skal gjøre der?
- Nei, jeg vil ikke ødelegge det. - Oi, det er slemt.
Hva? Hva er det?
Vi skal bare gjøre noen tester på et sted der det har forekommet svart magi.
Nå er du slem-hun kan virkelig ikke selge dette.
Det er historier om en kult som har ofret babyer og greier!
Herregud-det er sykt!
- Nei, ikke en kult. En heksesirkel. - Samme det.
Noen drepte en masse babyer, og vi skal sove der.
Men sa du ikke at de var gode hekser?
Holder du på sånn, vil ingen bli med.
Nå er det jo sent, vi er nesten framme ved Døde babyer-landsbyen.
For et svin du er!
Det blir bra.
Helt galt.
Du er veldig stille...
Kom an, plager det deg ikke at vi skal dra dit?
Det er ingen fare.
Babe.
Ikke si at jeg ikke advarte deg!
Her er det!
- Det ser ikke så ille ut. - Nei, de har fikset litt på det.
Og vi har dekning! Herlig.
Vent her, så sjekker jeg baksiden.
Herlig, vi begynner alt å vandre av sted for oss selv.
- Dere kom! - Du er her!
- Jeg kom nettopp. Hvordan har du det? - Bra!
Her er min kusine Samantha! Her er Spence, Tina og kjæresten min, Nick.
Ok, Spence, Tina, Nick. Hyggelig å treffe dere. Velkommen.
Dere vil få fnatt når du ser stedet. Kom, kom!
Oi, det er jobben. Jeg må ta denne.
Hallo?
Jøss!
Ikke noe altfor skummelt med en gang, men ser man seg omkring...
...så begynner man å legge merke til greier som...
...denne.
Interessant.
Petrocks.
Heksesirkelen brukte dem i ritualene sine.
Se hva jeg fant.
Kan jeg filme? Laurie kan trenge det til forskningen sin.
Flott.
- Vår grandtante var heks. - De vet det.
Å, bra. Det pleier å være best å få det unnagjort først.
Skal jeg vise deg rommet ditt?
- Skumle greier. - Dette er så kult.
Ganske skummelt, hva?
Jeg tror at dere får det best her. Det er det minst hjemsøkte rommet.
Bra. Man vil ikke at hodet skal snurre.
Nei, det er fælt for nakke og ryggrad. Si fra om du trenger noe.
Er dette heksene- eller bare skumle kvinner?
- Det er sånn kvinner ser ut. - Jeg er enig.
Jeg håper at du ikke blir spist av en.
- Hvor er Tina? - Samantha viser henne rommet.
Skatt.
- Skatt! - Hva?
Oi, unnskyld.
Ikke si at en dukke har skremt deg? Men den er skummel som pokker.
Det er ikke bare dokka. Det lukter som om noe har dødd.
Det er et gammelt hus. Mye har dødd.
- Vennene dine hater meg. - De hater deg ikke!
Du er jenta mi, de får ikke hate deg.
- Jeg burde ikke ha blitt med. - Hør her...
Vi trenger bare en helg for å komme over all det rare, så blir alt bra.
Kunne vi ha valgt et mer merkelig sted å komme over det underlige på?
Vi må kanskje bare ta oss litt tid til å lande her...
...og gjøre ting litt mindre underlige?
Ikke når en demonunge ser på!
Det blir bra.
- Hei, Spence? - Perfekt timing.
Hallo, Spence!
- Kom an! - Spence!
Ålreit. Vi går.
Er det sikkert at det er ok med Laurie at Tina er her? Hun føler seg ubekvem.
Ja da. Det er glemt og tilgitt.
Bra. Det var visst altfor mye alkohol der.
Ja, alle var helt drita, men samme det. Laurie klarer seg.
- Kan jeg hjelpe? - Det er ok. Takk.
Alvorlig talt bekymrer jeg meg mer for Lauries prat om boken.
- Hvorfor det? - Vet ikke, det er bare noe rart der.
Jeg tror ikke den forleggeren.
Han sier visst en masse positivt, og hun håper å redde mammaens hus.
- Så de tar huset? - Ja, det virker sånn.
Pokker...
Å, gud-unnskyld!
- Du skremte meg. - Jeg mente ikke å snike meg inn på deg.
Det er ok.
Nei, det er ikke ok. Du, jeg vil bare at vi skal være ok.
Du kjørte tungen ned i min kjærestes hals da han var full.
Ja, jeg vet det.
- Jeg vet hvor ille det var. - Bra.
Du har sagt unnskyld. Jeg godtar unnskyldningen. Vi stopper der.
Takk.
Hva har du funnet her?
Er det et lønnrom?
Kult!
Damer-vil dere spise, eller vil dere ha jentetid?
- Spise! - Herlig.
Jeg kommer straks.
Å, takk!
Jaha... Det er vel greit mellom oss?
Du mener apropos at jeg kjørte tungen ned i halsen din?
- Jo, ja. - Det er ok.
Jeg sugde deg ikke akkurat.
Jeg vil aldri gjøre noe som kom mellom deg og Laurie.
Som dere vet har dette huset en veldig spesiell historie som få kjenner til.
- Helvete, skal vi kjøre nå? - Dere vet hvorfor vi kom hit.
Ok, greit. Bare kom litt nærmere, skatt.
Jeg trenger noen tett inntil meg, så ingen kan snike seg innpå meg.
Tante fortalte oss ting og så arvet døtrene hennes stedet.
Heldigvis for oss holdt Samantha kontakten med en av dem.
- Så vi burde ikke være her? - Ingen får komme hit lenger.
Laurie ville ha hjelp med boken, og jeg ville hjelpe til.
Og du vet alt om hva som har hendt her?
Måten huset ble bygget på har noe med åndeverdenen å gjøre.
- For å holde ånder borte? - Snarere for å holde en inne.
Så det er perfekt for forskningen min.
Det høres bra ut, men hva er det med alle de rare babygreiene?
Våre forfedre var gode hekser. De levde i harmoni med hverandre og naturen.
De holdt seremonier på hellig grunn ikke langt herfra.
De trodde at visse steiner inneholdt en viss kraft, en energi.
De brukte dem til å helbrede folk.
Heksene var bundet sammen i et søsterskap, nære bånd som i en familie.
I var heksesirkel fantes en mannlig heks, en trollmann.
Det var med ham problemene begynte.
Han ble besatt av svart magi og makten den ga ham over folk.
Med sine besvergelser hypnotiserte han folk og kunne starte en egen heksesirkel.
Med onde hekser som tjente ham.
De dyrket en hedensk gud, et ondskapsfullt vesen.
Han slaktet en sau og skapte en seremoniell krone av blodet og hornene.
Med det varme blodet tegnet han bokstaver på heksenes kropper.
Bruket av magiske symboler var viktig for å åpne dører for deres guddom.
Trollmannen ble besatt av å befri den.
Han ble besatt av ord-og nummerleker.
Han mente de var nøkkelen for å åpne portaler til andre dimensjoner.
Så kom barna.
Heksene kidnappet familier fra lokale landsbyer. Familier med nyfødte.
Trollmannen tvang landsbyboerne til å delta i hans leker, men de vant aldri.
De måtte se på mens deres små ble gitt til trollmannen.
Han trodde at nyfødte kunne skape portaler -
- siden de akkurat var ankommet til et nytt eksistensplan.
Herregud... ville grandtante gi dere mareritt livet ut?
Ja, helt sykt.
Hun ville nok bare skremme oss herfra.
- Det fungerte jo ikke. - Nei.
Og jeg fant en luigibrett her. Det skal vi bruke i kveld.
- Nei, hold opp! - Jo da, det skal vi absolutt.
Det lå i lønnrommet. Vi skulle bare kjøre en seanse -
- men dette blir mye bedre. Bare vent litt.
Ok, hvilke av dere duster tok det?
- Tok hva? - Dere var de eneste som så meg med det.
Vi lurer deg ikke.
Jo... skatt?
Det er vel ingen som vet at vi er her?
- Det er en fyr. - Helvete.
- Vaktmesteren. - Hva?
- Jeg er ikke her. - Samantha!
- Dere er inne i huset. - Ja.
- Hvor er Samantha? - Hun kan ikke komme nå.
- Samantha! - Ta det rolig, mann.
Hun sa at hun skulle være alene.
- Nå er det en masse folk her. - Beklager om det ble en misforståelse...
Stille. Et øyeblikk, bare et øyeblikk, takk.
Det er noe jeg har for å holde fokus, jeg kan bare prate med en om gangen.
Og nå hører jeg på denne jenta.
Når jeg er ferdig med å høre på henne, har jeg tid til å høre hva du har å si.
- Alvorlig talt? - Det er i orden.
Samantha og jeg har blitt enige om at ingen andre skal komme inn her.
Jeg har sagt til henne at det ikke er sikkert, at det er... mugg.
Man vil ikke puste inn mugg, får man det i lungene kan man bli forgiftet.
Det er bare noen netter, kan du ikke bare se mellom fingrene?
Det er...
Det er deg!
Ok, hør her...
Jeg har omtrent 500 dollar her.
Kan vi sove her i natt så vi kan kjøre edru i morgen?
Nei, det var ikke derfor jeg er her, du forstår ikke.
Jeg kan ikke ta imot pengene dine.
Vi...
Det blir bra.
Vi kan vel bare si at vi ikke har sett hverandre...
...og at denne samtalen ikke har funnet sted. Bare forlat huset som det var.
- Det var underlig. - Ja.
- Hva pokker ville han med deg? - Aner ikke.
- Har han gått? - Ja. Han så kjent ut, hva handlet det om?
Ingen fare, Tomas er bare litt underlig. Nå fortsetter vi med leken.
Nei, nei, nei-vær så snill, vær så snill...
Kom an!
Kom an.
- Kan dere bare innrømme at dere tok det? - Jeg har ikke rørt det.
- Jeg vil ikke at det påvirker testene... - Det var ikke oss!
Det fins bare en til som visste hvor brettet var.
Jeg var ikke i nærheten av det, alle så hva som skjedde.
Ok, greit-la oss spille. Noen som ikke har gjort det før?
- Jeg har ikke gjort det. - Virkelig? Ok.
Enkle regler: Spill aldri alene og aldri der noen har blitt myrdet -
- og ta alltid farvel før du slutter.
Vi bryter regel to, men det er for å se hvor mye aktivitet vi får.
Alle legger en hånd på brettet.
Fins det en ånd med oss i kveld?
- Jeg vil ha en drink til. - Nei! Hold hendene på brettet.
Å, helvete!
"Ja". Det fins en ånd her.
Ånd, kan vi få vite navnet ditt?
P... L...
...A... Y...
...G... A...
...M... E.
- "Play game", spill spill. - Vi spiller jo.
Ånd, hvilket spill?
FARVEL
- Ikke vær sjenert. - Var det alt?
Du gjorde den vel sint! Er du fortsatt der, ånd?
Ånden følte seg kanskje ikke pratsom.
Ja, du har nok rett. Det fins kanskje en annen som er mer sosial.
Kom an, la oss spille igjen.
Fins det en ånd her med oss i kveld?
HALLO
Hand, ånd. Kan vi få vite navnet ditt?
P... L... A...
- Spille spill? - Igjen?
Hvilket spill?
G... U...
...E... S...
...S...
...W... O...
...R... D.
"Gjett ord".
L...
...E...
...G...
...N... A...
"Legna"? Hva er "legna"?
- Vet ikke, den sa "gjett ord". - Men hva betyr det?
- Det er et anagram! - "Angel", engel.
- Vi kan vel gjette på det? - Ja. Ånd, er ordet "engel"?
Ja, er du en engel?
NEI
G...
...L...
...E...
...A...
...N.
- Hold opp. - "Glean"?
Skal rett ord være "samle"?
FARVEL
Rart, jeg har aldri før støtt på ånder som har villet spille spill.
Ånder skal være lekne. Man vet aldri hvem man snakker med.
Eller hvem som jukser!
Man trenger faktisk ikke et brett for at det skal virke.
Sant. Det begynte i Marokko da slangetemmere spilte fløyte -
- og slangene nikket mot ulike bokstaver.
Jeg slutter om du drar fram slanger. Ingen slanger, vel?
Jeg kan ikke se "Jakten på den forsvunne skatten" på grunn av slangene.
Jeg er ikke med på slanger. Glem det.
Tissepause. Unnskyld.
- Vi har ingen slanger. - Kommer det fram noen, så drar jeg.
Hallo?
Hun er her, Katherine...
- Tomas? - Hun er i huset.
Hva?
Jeg sa at jeg lot som om jeg var forlegger.
Hennes kusine Samantha ville se huset. Jeg prøvde å forstyrre planene.
Jeg ba henne ikke gå inn i huset.
Den lille drittungen hørte ikke, hun nektet å høre på meg!
Du må få dem ut derfra, forstår du meg?
- Jeg kan ikke dra tilbake. - Du må få dem ut, forstår du?!
- Beklager, Katherine. - Vær så snill, du må få ut Laurie!
Tomas!
Tomas...
- Hva er det? - En slange! Det er en slange der nede!
- Sikkert, en slange? - Jeg så den åle seg inn der.
Det så ut som en slange, jeg sverger!
Den er sikkert harmløs. Eller bare en rottehale.
En rotte? Ja, det er jo mye bedre.
- Hvor er den? - Det fins mye i gamle husvegger.
- Vi fortsetter. - Ja, vi går til fase to.
Hørte dere det?
- Hvis du ser den slangen... - Slapp av.
Jeg vet hvordan man håndterer slanger.
Det gjør du sikkert. Kan du hente en drink?
Ja da. Til min yndlingsanakonda.
Å... takk!
Hei, Samantha?
Et øyeblikk. Samantha?
Samantha?
- Vet du hvor Samantha har tatt veien? - Kanskje hun gikk en tur.
Rart tidspunkt å spasere en tur på, hva?
- Har du laget denne? - Hva?
Jeg gjør den bedre.
Kom an!
Kom an, svar!
- Katherine. - Tomas? Er det deg, Tomas?
- Ålreit, er alle klare? - Jeg tror det.
Hvordan kom den dit?
Jeg har en ide til fase to.
Å. Helvete!
- Alvorlig talt? - Hvordan fikk du dit alt det der?
Det kalles "Hot Passion".
Du sa at det ikke måtte være et brett.
Kom an, det blir interessant.
- Du glemte "farvel". - Nå spiller vi.
- Ja da. Skal du filme, eller? - Japp.
- Hvor pokker er Samantha?! - Hun får skylde seg selv.
Kom an, før jeg blir edru til og ombestemmer meg.
- Alt klart? - Japp.
Da setter vi i gang.
Fins det en ånd med oss i kveld?
JA
- Ikke dårlig. - Virkelig ikke.
Ok, er det samme ånd som før? Vi vil vite navnet ditt.
Herregud! Tina!
- Hun blir kvalt! - Reis henne opp!
Å, Gud... vi må ringe sykebil!
Hold ut, skatt. Kom an, Tina!
Kom an, hold ut.
Hva faen? Det er ikke dekning!
Vi må gjøre noe!
Tilbake, tilbake!
En, to, tre, fire. En, to, tre, fire.
Kom an, Tina.
En, to, tre, fire. En, to, tre, fire.
Gud, skatt...
Kom an!
Kom an, Tina. Kom an.
Beklager. Hun...
Hallo, hallo! Se på meg, skatt!
Se meg i øynene! Føler du deg bra?
Føler du deg bra?
Å, Gud, gikk det bra?
Takk, gode Gud!
- Vi drar, vi må til sykehus! - Kom an!
Samantha! Samantha!
- Vi henter henne siden! - Jeg kan ikke bare forlate kusina mi!
Spence har rett, Tina må til sykehus, vi kommer tilbake siden!
Pokker...
- Klart? - Ja.
- Noe er galt, vi burde se avkjøringen nå. - Jeg så ingen.
Se, det er lys der, kjør den veien!
Hva i helvete?
- Hva, kjørte du i sirkel?! - Følg med nå.
Nei...
- Hva er dette? - Vi åpnet en portal vi glemte å lukke.
Vi må ødelegge den. Luigibrettet!
- Dette er galskap! - Du så det som skjedde! Kom!
Samantha?
Hvem er der?
Hva faen gjør du her?
Hvor er vennen vår?!
Bare ta det rolig.
Dere forstår ikke.
Det gjør ingen av dere. Den lar dere ikke gå.
Den tvinger dere til å spille til alle har dødd.
Eneste måten å vinne er å ta seg ut, men det går ikke. Det er trikset!
- Hva snakker du om? - Jeg kjente moren din da jeg var ung.
Akkurat som dere syntes hun at det hadde vært moro å se hvordan det var.
Så prøvde hun å stoppe det. Og akkurat som dere...
...brakte hun det tilbake.
Brakte tilbake hva?
Det er for sent.
Dere har alt begynt å spille spillet.
Beklager at jeg ikke kunne hjelpe moren din.
Nei, nei, nei!
- Kom! - Hvor?! Hvor skal vi ta veien?!
Vi har brent brettet og stengt portalen-nå drar vi!
Hva? Dekkene mine!
Nei! Det gale kreket! Han har gjort noe med kusina di!
- Han har køddet med oss. Eller hun! - Det er ikke Samantha, dette er større!
- Vi må vekk herfra! - Da får vi gå til fots!
Tina! Hva er det?!
Magen min!
Herregud... Vi må gjøre noe!
Si noe, fortell hva det er.
- Vi tar inn henne i huset! Kom! - Ok, kom. Hold ut, skatt!
- Herregud... - Inn.
- Hva skal vi gjøre? - Hun er kjempevarm, kan du hente is?
Se på meg, skatt. Hører du meg? Hører du meg?
Jeg klarer meg. Jeg er bare litt trett.
Hva skal vi gjøre? Er hun i sjokk?!
Vi får gjøre det bekvemt for henne til vi kommer på noe.
Vi kan ikke bli her med ham.
Ikke se ham i ansiktet.
Ta beinet hans.
Vi sjekker mobilen hans, ser om han har dekning.
Jeg er tørst.
Ok, jeg henter vann.
Jeg vil bare si unnskyld for hvordan jeg...
- Tina? - Jeg hører dem.
- Alle sammen. - Hvem?
Babyene.
Å, Gud! Nei, Tina!
Nick, Spence! Kom hit!
Hva skjedde?
Jeg hørte dem alle sammen. Jeg hørte dem gråte.
Ingen forlater rommet mer i natt. Oppfattet?
Her står det at trollmannen tvang foreldre til å løse et anagram.
De som feilet ble hogget ned og deres barn ble ofret til tregudene.
Nick!
Hei, Nick?
Jeg er her oppe!
Kom an, jeg venter!
Tina?
Folkens! Folkens?
- Folkens?! - Tina!
- Her oppe! - Helvete!
Tina! Tina?
- Hva skjedde?! - Jeg vet ikke, hun bare skallet i veggen.
Våkn opp, Tina. Kom an.
Våkn opp, skatt! Hva...?
Hva pokker? Kom an...
Våkn opp, Tina...
Våkn opp, skatt!
La henne bevege seg.
Hold hendene på henne. Hendene på henne!
- Hva faen skjer?! - Bare stole på meg.
- Vent, slutt! - Hold henne.
Kom an, Tina!
Dra henne tilbake! Hva holder du på med?!
Gud...
- Dra henne tilbake! - Sett deg ned, Tina!
- Det blir en A. - Har du henne?
- "Spille spill". - Laurie? Hva pokker foregår?
Dere må hjelpe meg å få bort resten av malingen.
Laurie?
Huset er et enormt luigibrett.
Fortell hvem du er!
Hvem er du?!
Tina!
- Har du henne? - Ja.
- Hva? - "Roka".
Samantha!
Samantha?
Så ja...
Tina!
Samantha!
Det er ok, det er ok...
FARVEL
Vi må vekk herfra! Kom an, Laurie!
Har du henne?
- Hva skjedde? - Hvordan faen havnet vi her?
Kom!
Hva er dette, Laurie?
Han leker med oss.
Roka! Vi vil spille spillet ditt!
Vi vil spille med deg, Roka!
Kom an!
- Å, skatt... - Hva gjør vi nå?
Vi lærer reglene hans.
Ok, så huset tvinger oss til å spille dens spill.
Hva er det som skjer her?
Historien Samantha kom med om trollmannen-det er nok han. Roka.
Han begikk ugjerninger her i skogen.
Forferdelige ting, og hans onde og voldsomme energi -
- ble tatt opp av trærne, og senere ble et hus bygget av det trevirket.
Og dette er huset, hva?
Flere og flere sluttet seg til hans heksesirkel og kreftene hans økte.
Men hans første heksesirkel vokste også.
De infiltrerte gruppen hans og la en felle.
De innså at de måtte redde verden fra Roka og ondskapen hans.
Kutte slangens hode.
De tok hans hellige stein som liksom han var forvridd av onde energier -
- og tvang ham til å svelge den.
Uten kraften i steinen hans, horn og heksesirkel var Rokas onde styre over.
Heksene hogde ham opp i et dusin stykker.
Vent, var det de gode heksene?
Ja.
Han ble begravet under dette husets kjeller.
De gode heksene innså at han kunne slippes løs igjen med sin svarte magi.
Så de malte tall og bokstaver over hele huset -
- så han ikke skulle ha språket tilgjengelig.
Hans ånd ble fanget i huset.
En kveld da vi var små fortalte mamma Samantha og meg -
- om en jente som lekte med ondskapen.
Hun var interessert i heksekunst og fikk høre om et gammelt hus -
- med overnaturlig inskripsjon på veggene.
Selvsagt måtte hun forsøke å finne disse mystiske inskripsjonene.
Det er fantastisk.
Hun tok med en luigibrett for å kommunisere, men brøt en hovedregel.
Hun spilte i et hus med en voldelig fortid.
Og hun gjorde det med barndomsvennen, Samanthas mor, og deres venn Tomas.
Ånden hun kontaktet var Roka. Han holdt på å drepe henne.
Samanthas mor ble aldri sett igjen.
Den andre kvinnen ble skadet og slapp så vidt levende derfra.
Først i kveld innså jeg at den andre kvinnen i historien var mamma.
Hun snakket om det en gang og nevnte det aldri mer.
Så en gang for lenge siden kom dine forfedre over denne herlige kåken.
Hvorfor brente de den ikke? Ødela karet?
Forbannelsen ble for sterk. Og flere andre hus ble bygget av samme trevirke.
Flere sånne steder-toppen!
Roka vil bli fri fra huset.
Vinner han, kommer han over til vår verden.
Vent litt, du snakker om en ond ånd her.
Jeg trodde ikke du trodde på sånt? Det er ikke videre vitenskapelig.
- Vær så snill... - Se deg om litt for en gangs skyld!
- Det er så jævla... - Hva snakker du om?
Hør her...
Jeg lot det skje med Tina... ok?
Jeg var full, men jeg visste hva hun gjorde.
Og hva jeg gjorde.
Og du har all rett å være sint på meg, men du må høre på meg nå:
Sheldon Chartoff, det er vel det forleggeren din heter, hva?
Jeg fant kortet i vaktmesterens lomme! Han manipulerte deg.
På et vis fikk han vite at du hadde tenkt å skrive om huset -
- og det kunne han ikke tillate. Han skulle ikke gi ut boken.
Han skulle begrave den. Han visste om ånden i huset, jeg sjekket mobilen hans!
Han hadde pratet med mammaen din. De samarbeidet og prøvde å hindre deg.
Jeg måtte forsøke noe stort, mamma mister hjemmet sitt!
Så, ja da, jeg la alle egg i en kurv! Det var det eneste jeg kom på!
Så at boka mi skulle gis ut er helt urealistisk og alt her er min feil!
- Er det det du vil at jeg skal si? - Nei.
Nei, det trenger du ikke tilstå- men du må innse hvem du er.
Og så må du finne ut hva vi skal gjøre nå!
Vi må spille spillet, det er vår eneste sjanse!
Vær så snill!
Hun har lidd nok, ok? Det kommer til å drepe henne.
Tomas sa at det ikke går an å vinne spillet. Det fins ingen vei ut!
Mamma overlevde, ok? Hun må ha funnet på noe en måte å fange ham på!
Hold opp, Roka! Vi spiller!
Ta tak.
- Hva ble det? - I, S, T, L, E, N.
- Det blir "listen": Hør. - Eller "silent": Stille.
- Jeg kommer ikke på flere. - Hvordan velger vi?
"Stille", din jævel! Svaret vårt er "stille"!
Det var "stille"! Det var "stille", vi klarte det!
Ja... vi klarte det faktisk.
Vent, Nick!
Nick!
Lukk opp døra!
Nick! Lukk opp døra!
Laurie!
Å, Gud, skatt!
Å, Gud, Nick!
Nick!
Kom an. Kom.
Laurie...
Mamma slo ham.
Det kan vi også. Vi kan få slutt på det en gang for alle.
Hvordan skal det gå til?
Han vil komme over inn i vår verden. Det er derfor han trenger oss.
Jeg har sett det et sted. På latin.
- Hva sto det? - Hvordan man binder ham.
- Kom an, fort. Prøv å finne teip! - Teip...
- Har du funnet noen? Her!
Tina!
Skatt.
Roka! Stopp, vi spiller! En siste omgang!
Skatt!
Tina!
L, V, I, E. "Live", lev.
"Evil", ond-"vile", grusom.
"Veil", slør-herregud...
Vi må velge et.
Tina, hør på meg- det kommer til å ordne seg, ok?
Du skal leve videre.
Hører du meg, din dritt?! Der har du svaret mi Lev!
Bare lev.
Jeg elsker deg, skatt. Hører du meg?
- Skitt, vi tok feil! - Nå!
Nei! Laurie! Dekk A-en!
Navnet hans er Roka. Med dette navn skal han slippes fri.
Og så skal han bindes.
Spence!
- Spence... vi klarte! - Laurie...
Jeg trodde ikke at vi skulle ses mer, jeg gikk ut til skjulet og...
Nei!
- Bravo. - Nei...
Nei, du er ikke virkelig, du fins ikke.
Det er det jeg har prøvd å si deg- ikke noe er virkelig.
Din verden er en eneste stor jævla illusjon.
Og likevel går du på samme trick, gang på gang.
Å, stakkars lille Laurie.
Prøver alltid å gjøre det rette...
...men for redd for å bruke nødvendig kraft.
Hvordan kan du engang være her?
Du brakte meg hit, husker du ikke?
Alt dette er ditt verk!
Dette er umulig.
Laurie... Vær så snill, hold opp.
Jeg vet at det ikke er du. Jeg vet at det ikke er du som styrer.
Jeg visste det da og jeg vet det nå. Det er ok.
Jeg håper du kan tilgi meg.
Du har ingen makt her!
Jeg er lei for det. Kan du tilgi meg?
Var det alt du hadde, elsker?
Hvordan...?
Ikke gjør dette, vær så snill!
Tina.
TRE MÅNEDER SENERE
- Oi, unnskyld, Laurie-herregud! - Å, Spence!
- Hvordan har du det? - Bra... jeg har hatt det bra.
Jeg har skrevet hver dag.
Men jeg skriver jo ikke for å forsørge meg, selvsagt.
Hvordan har du det?
"En dag om gangen," du vet?
Ja.
Spence?
De stiller fremdeles spørsmål.
Vi er fri fra mistanker. Vi overlevde en seriemorder, det holder for dem.
Det føles bare galt at Tomas får skylden.
La politiet tro hva de vil. Du har fått en ny sjanse-ta den.
Det ville de ha villet.
Ja.
- Ja, du har rett. - Klart at jeg har rett.
- Hvordan har mamma det? - Det er bedre.
Bedre og bedre, faktisk. Legene sa at det bare var et mildt slag.
Tenk hvor glad hun blir når hun får vite at vi kan beholde huset.
Takket være deg!
Jeg vil virkelig takke deg for lånet, det var fantastisk snilt.
Det blir ikke så fælt med to jobber.
Det skaper karakter. Træler. Utmattelse.
Det gjør det sikkert.
Takk.
Det klarte du bra. Riktig bra.
Mamma?
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com